Ön Manhattan fick sitt namn efter sina första invånare
Manhattanindianerna.
Det var en fredlig stam som fiskade och jagade.
De hade en sed: I den heta julimånaden
skickade de bort sina hustrur och barn över sommaren.
Uppströms till högländerna eller, om de hade råd, till kusten.
Männen stannade kvar för att sköta affärerna.
Sätta ut fällor, fiska och jaga.
Vår berättelse har absolut ingenting med indianer att göra.
Den utspelar sig 500 år senare.
Vi tog upp det för att visa att ingenting har förändrats.
Manhattans fruar och barn skickas fortfarande bort över sommaren.
Männen stannar för att sköta affärerna:
De sätter fällor, fiskar och jagar.
Vi vill presentera er för en typisk Manhattan-man.
Det här är mr Richard Sherman, hans hustru Helen och son Ricky.
- Vad sysslar du med, Ricky? - Han är en interplanetär spion.
Lägg av. Ta av dig den där. Du ska till Maine, inte Mars.
- Adjö, Helen. - Varför kan inte pappa följa med?
- Pappa måste stanna och jobba. - Jag klarar mig.
- Hur ska jag få min veckopeng? - Jag skickar den med posten.
Du lovade att äta ordentligt och inte röka.
Och du lovade att inte dricka.
Jag ringer i kväll.
Adjö, Ricky. Får jag ge dig en puss?
- Ta av dig den där. - Han stänger av mitt syre!
Kom, vi missar tåget.
Ni glömde paddeln!
- Biljetten. - Min son glömde paddeln.
Vi släpper bara igenom dem som har biljett.
Nej... Inte jag.
Jag tänker inte röka heller.
Se på dem. Tåget har inte ens lämnat stationen.
Jag måste tillbaka till kontoret. Jisses, vad varmt det är!
Ytterligare några fakta om mr Sherman:
Han jobbar på ett förlag: Brady & Co.
De ger ut såna där pocketutgåvor. Gamle mr Brady är chef.
Men det är mr Sherman som håller allt flytande.
I 25-cent-bokbranschen kan man sälja vad som helst.
Det gäller att piffa upp titeln och skaffa ett intressant omslag.
Det handlar om fantasi. Mr Sherman har stor fantasi.
Det var allt, miss Morris.
Icke sa Nicke. Inte jag.
Och inte ska jag röka heller.
En del män hoppar över skaklarna när deras fruar åker bort.
Som Charlie Lederer i fjol sommar. Annie hade knappt rest sin väg...
förrän Charlie skenade iväg och skaffade sig en tatuering.
Inte jag, inte... Jobb, jobb, jobb.
Jag jobbar till sex, sen äter jag middag på baren.
Nej! Inte baren, inte dricka.
Jag vet, jag ska prova den där vegetariska restaurangen.
Hälsokost, det är grejer...
Kroppen är en känslig maskin.
Man kan inte köra den på martinis och ungersk gulasch.
- Kan jag få betala? - Visst.
Det var en Special: Sojaburgare med sojapommesfrites.
Sojalemonad och pepparmintte.
- Jag började med en cocktail. - Ja, sauerkrautjuice med is.
Hela måltiden innehöll bara 260 kalorier.
Det blir en dollar och 27 cent.
- Det är jämnt. - Vi tar inte emot dricks.
Jag kan skänka dem till vår nudistlägerfond.
Nudism är en ädel sak. Vi måste föra ut budskapet till folket.
Blotta våra kvävda kroppar och låta dem andas igen.
Utan kläder skulle det inte finnas sjukdomar och krig.
Kan ni tänka er två spritt nakna härar på slagfältet?
De kan inte skilja vän från fiende. Alla skulle vara bröder.
Ett ögonblick, sir. Ni glömde er paddel.
Tack.
Jag gillar det här huset. Helen tjatar om att flytta till nåt större.
Det är fint här. Bara tre lägenheter.
Vår, Kaufmans och de två inredningsarkitekternas.
Det är fridfullt när alla är borta.
Inget hejsan svejsan. Ingen Captain Video.
Ingen matlukt. Inget: "Hur var det på kontoret."
Jag sköt mr Brady i huvudet. Och älskade med miss Morris.
Sen satte jag eld på 300 000 exemplar av "Little Women".
Vad kan hända på kontoret? Det är sannerligen fridfullt.
"Använd öppnaren, Richard."
"Innehåller kolsyrat vatten, citronsyra, sötningsmedel"
"smakämnen, färgämnen och konserveringsmedel."
Varför är det här nyttigare än whisky och lite citron?
Det är en gåta.
Helen ringer klockan tio.
Jag ska väl läsa lite.
Jag tog med mr Brubakers manuskript hem.
Ricky!
Nå, var är den? Var är den andra?
Den lurar på mig här nånstans.
Var är Captain Videos andra rullskridsko?
Vem kan det vara?
- Ja, vad gäller det? - Ursäkta mig.
Jag glömde min nyckel.
Det är ingen fara.
- Nåt mer jag kan hjälpa till med? - Kan ni trycka på knappen igen?
- Min fläkt fastnade. - Givetvis.
- Tack. - Bor ni i vårt hus?
Ja, i Kaufmans lägenhet. De är i Europa över sommaren.
Ni kommer att trivas här. Det är väldigt stillsamt.
Inga hundar, inga barn, bara två inredningsarkitekter.
Och ni... och jag förstås.
- Är allt som det ska? - Ja, det är ingen fara.
God natt.
Det var så sant...
Jag kanske skulle ha bjudit in henne på en drink.
Här är vi ju trots allt en enda stor familj.
Nej, nej...
Jag måste sätta igång med Brubakers bok.
Jag måste prata med honom om den i morgon.
"Människans undermedvetna" av dr. Ludwig Brubaker.
Den måste vi piffa till, det är en sak som är säker.
Helen ringer inte förrän tio.
Hoppas att den håller mig vaken till dess.
Kapitel tre:
"Mannens undertryckta behov. Dess ursprung och konsekvenser."
Att Helen bara vågar ringa mig klockan tio.
Det visar att hon inte litar på mig.
Vad tror hon att jag ska göra? Börja röka? Supa mig full?
Eller tatuera mig, som Charlie? En stor, grön drake...
Hon tror säkert att jag ska ta hit tjejer.
Vi har varit gifta i sju år och jag har aldrig gjort nåt sånt.
Inte för att det saknats tillfällen. För det har jag haft, massor.
Massor...
Skratta inte. Jag råkar vara mycket tilldragande för kvinnor.
Du är tilldragande för mig, för jag är van vid dig.
Kvinnor har kastat sig över mig i åratal.
Just det, riktiga snyggingar, i mängder.
- Tunnland efter tunnland av dem. - Nämn en.
Det är svårt, så där utan vidare, men det har varit många.
Ta min sekreterare, till exempel.
För dig är hon bara miss Morris, en del av kontorsmöblerna.
Tio fingrar som skriver mina brev. Nu ska jag berätta nåt för dig.
- Har ni skrivit det här brevet? - Ja, mr Sherman.
Det är sex skrivfel bara i det första stycket.
- Vad är det med er? - Det ska jag berätta.
Jag är förälskad i er. Det har jag varit sen första dagen.
Djupt, desperat och förtärande förälskad.
Men för er är jag ingenting, bara en del av inventarierna.
Tio brevskrivarfingrar.
Se på mig, mr Sherman. Jag är kvinna.
Av kött och blod, nerver och känslor.
Jag älskar er. Jag behöver er, jag åtrår er.
Det var allt, miss Morris.
Du minns väl den trasiga skjortan? Nu vet du hur det gick till.
Den gick sönder i tvätten. Vilken fantasi...
Du förstår inte vad jag har för inverkan på kvinnor.
Jag väcker nåt hos dem.
Det är nåt djuriskt med mig. Det är helt enastående.
Det enda enastående med dig är din livliga fantasi.
Minns du sköterskan när jag hade opererat bort blindtarmen?
Den där rara damen med grått hår.
Det var dagsköterskan. Nattsköterskan hette miss Finch.
Stackars miss Finch. Hon kämpade emot i det längsta.
Men en kväll...
Snälla miss Finch, inte en gång till i natt.
Så fort de har tagit stygnen, så är du för alltid förlorad för mig.
Det finns faktiskt nåt som kallas etik.
Kom ihåg att du är legitimerad sköterska.
En gång hade jag etik. En gång var jag ung.
En gång hade jag ideal, och sen drabbade du mig.
Ni har tagit min puls fem nätter i rad.
Har ni aldrig lagt märke till den här vigselringen?
Ni har ansatt mig sen den dag då de körde in er.
Jag fattar det inte. Det är nåt djuriskt över er.
- Akta plåstren. - Vi rymmer! Vi stjäl en ambulans...
Ni är inte värdig uniformen. Ni är rutten in i märgen.
Slå mig tills armarna domnar. Jag kommer aldrig att få nog.
Ni tvingar mig att vidta åtgärder för att skydda er från er själv.
Nej, nej!
Släpp mig!
Malen och flamman. Det var vad det var.
Stackars miss Finch. Hoppas att jag inte svedde hennes vingar.
Du läser för många böcker och ser för många filmer.
Ta din bästis Elaine, till exempel. Din brudtärna.
Jag ska berätta om den där helgen i Westport förra sommaren.
Du spelade canasta, helt ovetande.
Elaine och jag tog en promenad... Promenad!
Vi gick och badade... i månskenet.
Vad är det för djurisk dragningskraft du har? Den plågar mig.
Det har den gjort sen jag såg dig första gången.
Den kommer att plåga mig in i evigheten.
Du måste kämpa emot, Elaine. Jag tillhör en annan kvinna.
Det här går inte. Jag har en trofast hustru som väntar på mig.
Och en fräknig rymdkadett.
Richard!
Jag gillar inte att du ringer för att kontrollera mig.
Du har inget att frukta. Jag har en enorm dragningskraft
men också en stark karaktär.
Och en oerhörd fantasi...
Nu fantiserar du i Cinemascope och stereo.
Nå ja, tillbaka till arbetet.
Kapitel tre:
"Mannens undertryckta behov. Dess ursprung och konsekvenser."
Helen är orolig. Jag vet att hon är det.
Hon spelar sval, men mig lurar hon inte.
Varför skulle hon annars ringa?
Hon har nog insett att hon inte är nån ungdom längre. Hon är 31.
En vacker dag upptäcker hon att hon inte är lika söt längre.
Jag ser precis likadan ut som när jag var 28.
Det är ett biologiskt faktum.
Kvinnor åldras snabbare än män.
Jag kommer förmodligen inte att se annorlunda ut när jag är 60.
Då tror alla att hon är min mor.
Hej, mamma.
Helen, jag trodde inte att du skulle ringa förrän klockan tio.
Här är allt bra. Det känns ganska tomt utan dig.
Jag sitter på terrassen och dricker... hallonsoda.
Är allt väl med Ricky? Gjorde han?
Det var länge sen sist. Det är väl anspänningen.
Så trevligt.
Träffade du Tom MacKenzie på tåget?
Vad gör han där uppe?
Mitt råd är att du undviker honom.
Jag vill inte att han bär Rickys kajak.
Du kan bära Rickys kajak.
Hur är vädret? Svalt?
Här är det hett som i en bakugn.
Jag är också ganska trött.
God natt, älskling.
Kapitel tre.
"Mannens undertryckta behov. Dess ursprung och konsekvenser."
Lite citron kanske skulle hjälpa, eller en skvätt Worcestersås.
Vad sysslar ni med?! Försöker ni ha ihjäl nån?
- Vad står på? - Den stora gjutjärnskrukan
höll på att slå ihjäl mig. Är det ni? God dag, igen.
- Kors, tomatplantan föll ner. - Om.
- Förlåt. - Det gör inget.
Se på er stol. Hoppas att det inte är en ovärderlig antikvitet.
- Det är en tidig Sears Roebuck. - Om det är nåt jag kan göra...
- Vad då? Det är inget att tala om. - Jag är glad att ni inte är arg.
Jag ber fastighetsskötaren ta hand om det i morgon bitti.
- God natt. - Vänta lite.
Jag vet vad ni skulle kunna göra... Om ni inte har annat för er.
- Vill ni ta en drink med mig? - Tack gärna. Det vore kul.
Jag ska bara sätta på mig nåt. Jag klär om i köket.
När det är så här varmt lägger jag trosorna i kylskåpet.
- I kylskåpet? - Jag kommer strax.
I kylskåpet!
Jag behöver det verkligen, doktorn.
Bara en, mer blir det inte.
Alla dessa underbart skadliga tjäror och hartser.
Och så en liten eftergift till.
Vi måste vara förnuftiga. Man kan inte flyga med en vinge.
Kör till, jag slår i lite sodavatten.
- "Vill ni ta en drink med mig?" - "Tack, gärna."
Så där utan vidare.
En riktig pudding dessutom. Modell eller skådespelerska.
Jag behöver lite atmosfär.
Tomatplanta. Fläkt fast i dörren.
Vad sysslar jag med? Det här är urfånigt.
Så fort Helen gett sig iväg, släpar jag hit fruntimmer.
Det är inget fel med att bjuda en granne på en drink.
Hoppas att hon inte misstolkar det.
Om hon tror att hon ska få nåt mer, så misstar hon sig.
En drink, sen ut! Jag är lyckligt gift.
Lite stillsam musik.
Hon fixar nog till sig.
Tar på sig en iskall aftonklänning.
Då ska vi se. Debussy, Ravel...
Stravinskij... Det skulle skrämma henne.
Här har vi det. Rachmaninov. Hon ska få hela programmet.
Gamle Rachmaninovs andra pianokonsert - funkar alltid.
Ni kom. Det gläder mig.
- Rachmaninov. - Andra pianokonserten.
- Det är inte rättvist. - Inte rättvist? Hur så?
Jag blir alldeles yr när jag hör den.
Får jag sitta bredvid er?
Gärna.
Den ruskar om mig... Jag får gåshud överallt.
Jag vet inte var jag är, vem jag är eller vad jag gör.
Sluta inte, sluta aldrig nånsin.
- Varför slutade ni? - Det vet ni.
- Varför? - Därför att...
Därför att jag tänker kyssa er
mycket snabbt och hårt.
Ett ögonblick, kära du.
Du kom.
- Ja, jag skulle hämta mattorna. - Vad vill ni?
Badrumsmattorna. Jag lovade mrs Sherman att hämta dem.
- På grund av malen. - Glöm mattorna, mr Kruhulik.
Mattorna kommer att bli fulla av stora hål.
Jag kommer att få skulden. Jag, fastighetsskötaren.
Hämta dem i morgon bitti, när jag är på kontoret.
Nej, då ska jag köra frugan och ungarna till tåget.
- De ska till landet. - Hämta dem på eftermiddagen då.
Jag ska till frisören på eftermiddagen.
Jag ska bli rakad, klippt, manikyrerad - hela baletten.
Kom i morgon kväll, när som helst, bara inte just nu.
I morgon kväll? Känner ni till hembiträdet på 531 Park?
Ni måste ha sett henne och hennes stora feta pudel.
Vad yrar ni om?
Jag är också sommargräsänkling.
God natt, mr Kruhulik.
Stor, fet pudel! Han har fyra ungar!
Det händer nåt med folket i den här stan på sommaren.
Det är sent. Var håller hon hus? Det här är löjligt.
Hon kunde ha varit här, fått sin drink och gått hem igen.
Is. Vi behöver is.
Jag kommer.
Hej. Det är jag. Minns ni inte?
- Tomaten från våningen ovanför. - Det är klart, kom in.
Det gör mig alldeles sjuk.
Jag vattnade växterna. Jag lovade att göra det.
Jag använde drinkblandaren. Det var det enda jag hittade.
En liten i silver. Sen hörde jag en faslig skräll.
Ni kunde ha blivit dödad. Det var säkert vållande till annans död.
Ni kunde ha stämt nån. Mig förmodligen.
Inte ni, kanske. Ni hade varit död. Er advokat kunde ha stämt mig.
Målet ogillas. Vad vill ni ha att dricka?
Jag vet inte. Vad som helst. Ni har det fint här.
- Bor ni ensam? - Ja, helt ensam.
- Det är en rullskridsko. Min. - Er?
Den är ställbar. Jag åker mycket. Vad vill ni ha att dricka?
- Ni dricker väl? - Ja, som en fisk.
- Har ni gin? - Det är klart. Ren?
Nej, gin och sodavatten.
- Gin och sodavatten? - Hur dricker man gin?
Det finns gin och tonic, gin och vermouth - martini.
Det tar jag. Ett stort glas.
En stor martini.
Er våning är finare än Kaufmans. De har ingen trappa.
- Vart leder den? - Ingenstans.
Ingenstans? En trappa till intet.
- Det tycker jag är flott. - Det har varit två etage.
Värden gjorde den till två våningar genom att spika igen ditt golv.
Jag har sett lagningen. Jag tappade en nagelbandspetare i springan.
Nagelbandspetare! Varsågod. En stor martini.
- Tack. - Varsågod.
Vad gott. Lite mer socker, kanske.
Jag avråder bestämt från att hälla socker i en martini.
- Varför det? - Jo...
Lita på mig. Inget socker i en martini.
Hemma sockrar grabbarna martinin.
- Var är det nånstans? - Denver i Colorado.
Du har luftkonditionering!
Hur fungerar den? Sätt på den.
Alla rum har luftkonditionering. Har inte Kaufman det?
Nej, det är hemskt där uppe.
Det var därför jag tog med en fläkt.
Det här känns så flott. Jag är inte skapt för värme.
Det är min första sommar i New York och den tar livet av mig.
I går försökte jag sova i badkaret.
Jag låg där upp till halsen i kallvatten.
Men kranen droppade. Den höll mig vaken.
- Jag stack in stortån i kranen. - Amerikanskt kunnande.
Det dumma var att tån fastnade, jag kunde inte få ut den.
Det finns telefon i badrummet, så jag kunde ringa rörmokaren.
Han var väldigt snäll. Trots att det var söndag...
kom han rusande direkt.
- Gick det bra till slut? - Ja, men det var lite genant.
Jag höll på att dö.
Där var jag med en främling... med helt omålade tånaglar.
- Har du en cigarett? - Cigarett? Visst.
- Varsågod. - Är du rädd för inbrottstjuvar?
Jag försöker låta bli att röka. Min teori är:
Om man inte ser dem, så tänker man inte på dem.
Det är klart. Det är inte idiotsäkert.
Man ägnar halva livet åt att släpa runt stegar.
Man riskerar att bryta benet.
Vi hade en flicka på klubben som bara rökte cigarr.
Hon gjorde det för att verka äldre.
- Vad var det för klubb? - Klubben där jag bodde.
Botten. Man måste vara inne 01.00. Nu kan jag vara ute hela nätterna.
Jag blev glad när de bad mig flytta.
- Bad de dig flytta? - Det var så fånigt.
De blev upprörda när jag hade poserat för "US Camera".
- Vad var det för fel på bilden? - Jag var...
Det var en sån där konstnärlig bild.
Jag var på en strand med drivved. Den fick ett hedersomnämnande.
Den kallades "Texturer". Man kunde se tre olika texturer.
Drivveden, sanden och jag. Jag fick 25 dollar i timmen.
- Det tog massor av timmar. - Vilket intressant arbete.
Jag har slutat med modelljobben. Nu är jag på TV varannan vecka.
På Dazzledent-tandkrämstimmen. Jag gör reklamfilm.
De sminkar tänderna grå för att visa resultatet av andra tandkrämer.
Sen tar de bort sminket för att visa hur bra Dazzledent fungerar.
Jag sitter så här i 14 sekunder. Jag har några repliker också.
Jag åt lök vid lunchen och vitlöksdressing vid middagen.
Men ändå håller jag mig Dazzledentiskt kyssbar.
Det där gör du jättebra.
När jag visar tänderna i TV uppträder jag inför fler människor
än vad Sarah Bernhardt gjorde under hela sin karriär.
Jag önskar att jag hade fått se henne. Var hon enastående?
Jag vet inte. Jag är inte så gammal själv.
Jag är 39... Fyller i augusti. Just nu är jag 38.
38! Jag fyllde 22 i förrgår.
Jag gjorde ingenting. Jag berättade det inte för nån.
Jag köpte en flaska champagne, att dricka i min ensamhet.
- Det låter sorgligt. - Nej!
Det hade varit flott att ligga i badet och dricka champagne.
- Men jag fick inte upp flaskan. - Det är ingen konst.
- Skulle du kunna öppna den? - Det skulle jag nog.
Jag har en idé. Jag kan kila upp och hämta den.
Den ligger i kylen ihop med potatischipsen och trosorna.
Det blir jätteroligt. Karln sa att det är bra champagne.
- Potatischips också? - Visst, hela baletten.
Hedersomnämnande i "US Camera".
"US Camera..."
"Nyheter. Barn och djur. Människokroppen."
Champagneglas.
Var är telefonen?
Hallå. Vem är det?
Helen, vilken överraskning. Hur är det?
Varför skulle det inte vara bra?
På vad sätt låter jag konstig? Allt är bra.
Hur är det hos er? Om jag vet att Ricky glömde sin paddel?
Jag har släpat den över hela New York.
Jag skickar den i morgon bitti. God natt.
Vem tittade in efter middagen? Tom MacKenzie?
Gamle gode Tom. Hur är det med honom?
Dricker? Vem? Jag? Vad har du fått det ifrån?
Jag sitter och läser en bok om drivved.
Den är väldigt intressant. En del av formerna...
Nu måste jag lägga på. Badkaret rinner över.
God natt.
Ursäkta, jag talade i telefon. Det var en god vän från landet.
Hallå där!
Man kan inte dricka champagne i piratbyxor. Kan du fästa banden?
Visst.
Potatischips och champagne. Är det säkert att du kan öppna den?
Visst. Jag har öppnat en och en annan tidigare.
Det handlar om tryck och mottryck.
- Där kommer hon. - Vilka kraftiga tummar du har.
Jag spelade mycket badminton. Hämta glasen.
Fort! Glasen.
- Häll upp. - Den verkar sitta fast.
Det här har aldrig hänt mig förr. Det måste vara vakuum.
Får jag försöka?
Jag försöker vrida den.
- Du är gift. - Ja, det är jag.
Jag visste det. Du såg gift ut.
Min fru och jag är skilda.
Skilda på så vis att hon har rest bort över sommaren.
- Har ni barn? - Nej... bara en liten en.
- Mitt finger börjar domna. - Jag kan ringa rörmokaren.
Blanda inte in rörmokaren.
Hugg tag i pianot.
Försiktigt, jag opererade bort blindtarmen i fjol.
- Gick det bra? - Visst.
Vill du slösa champagne på mig, nu när du vet att jag är gift?
Det är toppen att du är gift. Det är väldigt flott.
Jag skulle inte ligga på golvet med en karl om han inte var gift.
Det är ett intressant sätt att se på saken.
Med en gift man kan det inte hända nåt drastiskt.
- Ta ett potatischips. - Varför kan inget drastiskt hända?
- Folk förälskar sig alltid i mig. - Jag tror dig.
- De får de märkligaste idéerna. - Jag tror dig nu också.
De börjar fria till mig. Jag vet inte varför de håller på så.
- Det kanske är nåt nervöst. - Kanske.
Jag vill inte gifta mig. Inte än, i alla fall.
Äktenskap vore ännu värre än att bo på klubben.
- Man måste komma hem tidigt. - Ja, i alla fall ibland.
Det är det som är så underbart med en gift man.
Han kan inte fria till en. Han är redan gift.
Du behöver inte oroa dig för mig. Gissa om jag är gift.
Jag är den mest gifta man du kan tänka dig.
Jag lovar att aldrig fria till dig
vad som än händer.
- Vad sägs om lite musik? - Visst.
Vi ska se vad vi har.
Debussy, Ravel, Stravinskij...
Varför inte Rachmaninovs andra pianokonsert?
Du ser ut som en Rachmaninovflicka.
- Jag vet ingenting om musik. - Lyssna bara.
Det här är klassisk musik. Det vet jag, för det är ingen sång.
Prata inte. Kämpa inte emot.
Slappna av...
- Så här? - Ja.
Låt musiken skölja över dig.
Jag är vansinnigt svag för Eddie Fisher.
Det händer att folk bryter ihop när de lyssnar på det här.
- Verkligen? - Ja.
Det ruskar om dem. Skakar dem.
Det ger dem gåshud över hela kroppen.
Har du prövat att doppa potatischips i champagne?
Smaka.
- Är det inte tokigt? - Jo, väldigt tokigt.
Vi glömmer Rachmaninov. Det var ingen bra idé.
Struntprat, det här är toppen.
En gift man, luftkonditionering, champagne och potatischips.
Titta, du har "US Camera".
Har jag? Vad ger du mig för det?! Jag har "US Camera"!
Jag köpte ett dussin exemplar, men folk la rabarber på dem.
- Varför det? - Det är jag där på stranden.
Jag hade lite längre hår då. La du märke till det?
Nej, det gjorde jag inte. Får jag fråga dig en sak?
Var där inga förbipasserande? Hur höll de borta folksamlingen?
Det var tidigt på morgonen. Ingen var vaken.
- Utom... Set du den där skuggan? - Är det en mås?
Nej, kustbevakningens helikopter. De hängde över oss hela tiden.
Du kanske vill ha min autograf på den.
Visst, men du ska väl inte gå än?
- Vad sägs om lite mer champagne? - Gärna.
En liten uppfräschning.
Jag är rysligt ledsen. Vänta...
Vi borde ha lite musik. Spelar du piano?
Det kan man inte säga. Jag spelade som barn.
- Spela nåt. - Kör till.
Vi ska se om jag kommer ihåg den här. Den är lite marig.
"Chopsticks"! Den kan jag också. Maka på dig.
Jag är tveksam till Rachmaninov. Det här är min musik!
- Är det? - Om.
- Jag får gåshud. - Gåshud?
Sluta inte.
- Varför slutar du? - Du vet varför.
Jag tänker ta dig i min famn och kyssa dig mycket hastigt och hårt.
Vänta!
- Vad hände? - Jag vet inte.
Det här är förfärligt. Det finns inget att säga.
Jag är bedrövad. Nåt sånt här har aldrig hänt mig förr.
- Mig händer det jämt. - Det är oförlåtligt.
Den enda möjliga ursäkten är att jag inte riktigt är mig själv i kväll.
Det kanske är bäst att du går.
- Varför det? Nu är du dum. - Gå snälla du. Jag ber dig.
Ta dina potatischips och gå.
Kör till, om det verkligen är det du vill.
God natt.
Du är väldigt trevlig.
Trevlig! Du är inte trevlig. Du är galen.
Helen är borta en dag och du löper amok.
Röker, dricker, bjuder in flickor, spelar "Chopsticks".
Du överlever inte sommaren om du ska hålla på så här.
Se på de blodsprängda ögonen. Det härjade, ondskefulla ansiktet.
En morgon när man ser sig i spegeln, så är det kört.
"Dorian Grays porträtt."
- God morgon, mr Sherman. - God morgon, miss Morris.
- Är mr Brady här än? - Han kom tidigt.
- Lägg det här på mitt skrivbord. - Givetvis.
- Vill ni ha kaffe och en syltmunk? - Nej tack.
Ni kanske inte har ätit frukost, nu när ni är ensam?
Jag kan laga frukost själv.
Jag tog en smörgås med jordnötssmör och två whisky sour.
- Mr Brady. - Sherman, kom in.
Jag har jobbat här i många år och har aldrig bett om nån favör.
- Ni fick påökt i februari. - Det här är viktigare än pengar.
Jag vill ha två veckor ledigt för att vara med min familj på landet.
Omöjligt! Det här är vår högsäsong. Vi förbereder höstutgivningen.
Jag är väldigt spänd och nervös. Om jag fick träffa min fru...
- Hur länge har ni varit gift? - I sju år.
Om några år kommer ni att njuta av att slippa dem över sommaren.
De gav sig i väg i går eftermiddag, och jag har inte sovit sen dess.
Jag drack bourbon, rökte cigarr och spelade poker hela natten.
Jag har aldrig mått bättre.
Jag kanske inte får sova en blund förrän de kommer hem i september.
Om jag stannar ensam i New York, kanske jag inte lever till september.
Dumheter. Du känner dig bara lite ensam.
Ska vi slå oss ihop i kväll? Vi kanske får storslam.
Det behöver inte bara bli poker. Vi kan ha en riktig helkväll.
Det är mycket vänligt, men jag tror inte... Ingen helkväll.
Som du vill, men jag har funderat på höstutgivningen.
Vad sägs om en 25-centsupplaga av "Dorian Grays porträtt"?
Se vad vi ger dem för 25 cent.
Lögner, lusta och korruption. Berättelsen om en ung man.
På ytan klarögd och sund, precis som ni.
Men under ytan, genomrutten.
Syndens och depraveringens termiter gnager i hans själ.
Nej, nej... Kapitel sex.
"Mönstret av otrohet bland gifta män - sjuårsklådan."
"En studie av 18 000 äktenskap ledde till slutsatsen"
"att lusten ökar kraftigt hos gifta män under äktenskapets sjunde år."
"Detta fenomen brukar skämtsamt kallas sjuårsklådan."
"Men det är inget att skämta om."
"84,6 % av alla gifta män drabbas."
"Siffran stiger till 91,8 % under sommarmånaderna."
Jag har ångrat mig.
"Exempel A: Gustav Mayerheim, den vansinnige älskaren i Leipzig."
"Ett extremt, men inte ovanligt fall av sjuårsklådan."
"Det inträffade i tyska Leipzig 1912."
"Gustav Mayerheim hade varit lyckligt gift i sju år."
"Plötsligt..." Sju år!
- Jag har avtalat tid med Sherman. - Ni är en kvart tidig, doktorn.
Ja, en patient hoppade ut genom fönstret mitt under sessionen.
- Vilken dörr är det? - Den.
God dag, mr Sherman. Jag ser att ni läst min bok.
Det är en fantastisk bok. Alla kan hitta nåt i den.
Ni blir nog glad att höra att vi ska göra mycket PR för den.
Den kommer att finnas i varenda apotek i Amerika.
- "Om sex och våld"? - Vi var tvungna att piffa upp den.
- Vad syftar det här till? - Den vansinnige älskaren i Leipzig.
Hur han terroriserar sitt offer. Visst är det härligt?!
- Mayerheim hade rött skägg. - Det är det ingen som vet.
I Leipzig vet man det. Och offren var medelålders kvinnor.
En ung vacker flicka säljer mycket bättre.
Jag är inte affärsman, jag är läkare. Jag botar sjuka sinnen.
Jag hittar sätt att utrota osäkerhet, neuroser, spänningar...
- Vad tittar ni på? - Inget.
- Betyder det nåt? - Nej, inget allvarligt.
- Moln på psykets horisont. - Det är ju orimligt.
Ryckningar i en tumme, en nerv eller muskel.
Ni psykiatrer hasplar ur er diagnoser. Av alla dumheter...
- Är ni mycket dyr? - Mycket.
- Ni gör säkert undantag. - Aldrig.
- Om fallet intresserar er. - 50 dollar i timmen intresserar mig.
Nåt riktigt spektakulärt. En ny Gustav Mayerheim.
Ni kommer inte att tro det, men i går kväll...
terroriserade jag en ung kvinna.
Det kan förklara tummen.
Det var faktiskt inte så illa. Det var bara ett litet skämt.
Psykoanalysen tror inte på skämt, allt bottnar i det omedvetna.
Jag bad henne att ta sina potatischips och gå.
Potatischips. Lägg er ner...
Jag är illa ute. Jag är gift.
- "llla ute. Gift." - Jag har varit gift i sju år.
Jag har drabbats av det ni kallar sjuårsklådan.
- Vad ska jag ta mig till? - Har ni klåda, klia.
Jag kliade mig igår. Jag träffade en ung dam. Allt blev svart.
Jag terroriserade henne, eller försökte terrorisera henne.
- Var försöket misslyckat? - Definitivt.
Jag välte ner oss från en pianostol.
Ni försökte terrorisera en ung dam på en pianostol?
Ja.
Och mot vems person riktades försöket?
Jag tog med mig den här.
Jag ville inte lämna den hemma.
Där är hon.
Hennes hår var lite längre då.
Fotot heter "Texturer", för att man kan se tre olika texturer.
- Den fick ett hedersomnämnande. - Ni har synnerligen god smak.
Intressanta drivvedsformationer.
Jag ska ge er ett råd. Försök inte igen.
Om ni ändå gör det, se till att ha ordentligt svängrum.
Försök inte på en pianostol. Såna försök är dömda.
- Jag älskar min hustru. - Gör vi inte alla det? Tiden är ute.
Om ni skulle behöva mer analys, ring till mitt kontor.
Och vad gäller boken: Vi fortsätter diskussionerna när er... gått över.
Om hon berättar det här för nån, så dödar jag henne.
En möjlig lösning, men mord är det svåraste brottet att lyckas med.
Så länge ni inte ens kan terrorisera nån
så avråder jag er ifrån att ge er på nåt så komplicerat.
Man måste lära sig gå, innan man kan springa. Adjö.
Jag är i knipa.
Jag känner såna där flickor. Det kommer att skvallras i hela stan.
Jag ger mig sjutton på att hon berättar det för nån just nu.
Han lurade hem mig till sig och fick ner mig på pianostolen.
Han fick mig att spela "Chopsticks" och sen blev han som förbytt.
Han tuggade fradga som "Monstret i den svarta lagunen"!
Jag visste det.
Det är så rykten börjar. Stora glappkäft...
Han lurade hem henne och låtsades att han inte var gift.
Jag vet vem det är. Han var här och åt middag: 260 kalorier.
Han tvingade henne att spela "Chopsticks".
Ryktet sprider sig som en löpeld.
Alla vet om det. Alla pratar om det.
Television. Jag glömde att hon jobbar med television.
50 miljoner TV-apparater i Amerika.
Och nu med koaxialkabel.
Jag åt lök på lunchen och vitlöksdressing till middagen.
Men han märker inget
för jag håller mig Dazzledentiskt kyssbar.
Nu när jag har er uppmärksamhet vill jag varna alla er flickor.
Det bor en ondskefull, gift man i lägenheten under mig.
Han heter Richard Sherman.
Medan hans hustru och son är i Maine över sommaren
så terroriserar detta monster flickor i New York.
Mamma, skynda dig! De pratar om pappa!
Han tvingar ner dem och får dem att spela "Chopsticks".
Sen kastar han sig över dem, som "Monstret i den svarta lagunen"!
Lika gott att inse det. Hon vet allt.
Eller också gör hon inte det. Finns det TV i Maine?
Jag kan inte hålla på så här. Jag ringer Helen.
Så fort jag hör hennes röst, vet jag om hon vet nåt.
Rikssamtal. Koppla mig till Ogunquit i Maine.
Ogunquit 42831 J.
Det kanske är upptaget. Hon kanske talar med advokaterna.
Helen? Dålig linje.
Vem är det? Jag vill prata med mrs Sherman.
Vem är det? Jaså, barnvakten.
Det här är mr Sherman. Var är mrs Sherman?
Vad menar ni? Vem är hon ute och åker hölass med?
Mr MacKenzie och några andra? Vilka andra?
Lämnade hon nåt meddelande? Vad då?
Rickys paddel! Nej, det glömde jag. Det dök upp en sak.
Jag skickar den i morgon bitti.
- Vad är det, miss Morris? - Klockan är sex.
- Behöver ni mig mer i dag? - Nej, miss Morris.
En perfekt dag är slut. Nu går vi hem och njuter av livets enkla ting.
Livets goda. De verkliga sakerna. Ett skrattande barn, en kyrkklocka...
Svalornas flykt. Livet kan vara vackert.
God kväll.
Jag har just tvättat håret.
Så trevligt. Adjö.
Åh nej, inte i kväll. Hon är livsfarlig.
Jag klarade mig undan en gång. Varför fresta lyckan?
Det blir en stillsam kväll. Det kan jag lova.
Ta en dusch, pochera ett ägg, tvätta upp en skjorta, knoppa in...
punkt slut.
Skulle hon ha tvättat håret för min skull...? Skojar hon?
Helen - vilken hustru. Jag är så glad att hon roar sig.
Att hon har folk att gå ut med, som tar med henne på hölass.
Vad gör hon på ett hölass med Tom MacKenzie?
Han är fullt kapabel att stöta på henne.
Hon skulle förmodligen gilla det. Hon börjar bli äldre.
Jag är förmodligen urtråkig. MacKenzie är författare.
En usel författare. Han senaste bok var det!
Allt detta pulserande och hår utspritt över kudden.
Ingen kvinna är trygg i närheten av en man som skriver sånt.
Nej, Tom, snälla. Tänk på de andra.
Jag måste bekänna en sak. Se dig omkring.
- Det finns inga andra här. - Var inte arg.
Det borde jag vara. Nej, Tom. Kusken, då?
- Det finns ingen kusk. - Ingen kusk?
Jag har tänkt på allt. Hästarna har skygglappar.
- Jag är rädd. - Rädd? För mig?
Nej, för mig.
Åh, älskling, det där pulserandet...
Äntligen tillsammans, oändligt.
Nu, nu, nu!
Den tölpen! Lycka till då.
Om det är så du vill ha det! Jag är inte den som är den.
Kaufman...
Hej, vet du att du har din tomatplanta här nere?
Jag kommer gärna upp med den.
Du kanske vill äta middag här.
Sen kanske vi kan gå till en luftkonditionerad biograf.
Visst var den underbar?!
Jag tyckte så synd om monstret på slutet.
Ville du att han skulle gifta sig med flickan?
Han såg hemsk ut, men han var inte bara ond.
Han behövde bara lite kärlek.
Han ville känna sig älskad och behövd.
Det var en intressant synpunkt.
Känner du draget från tunnelbanan?
Det svalkar vristerna, va? Vad vill du göra nu?
- Det börjar bli sent. - Inte så sent.
Jag har mycket att göra i morgon Jag måste sova.
I morgon ska jag uppträda i TV. Dazzledenttimmen.
Här kommer ett till!
Dazzledenttandkräm... Jag har nog aldrig provat den.
Det borde du göra, den är toppen. Jag använder den själv.
- Så du rekommenderar den? - Absolut.
Den är lite dyrare, men åtta av tio tandhygienister...
Du låter som en reklamfilm. Om jag trodde på reklam...
- Du kan tro på den här. - Vad säger du?
"Jag håller mig Dazzledentiskt kyssbar."
- Allvarligt talat...! - Det är sant, jag kan bevisa det.
Min tro på amerikansk reklam är delvis återupprättad.
Men innan jag byter märke, måste jag vara helt säker.
En duktig affärsman som Kaufman tjänar nog 15 000 om året.
Han köper dyra träsniderier, men skaffar inte luftkonditionering.
Det måste ha varit 35 grader i sovrummet i natt.
- Stackars liten, det är ju hemskt. - God natt.
Om du vill kan du titta in till mig och kyla ner dig.
Jag lämnade luftkonditioneringen på. Det kanske är för kallt.
- En liten stund, kanske. - För att få ner kroppstemperaturen.
Oavsett priset, om man så måste sälja barnens obligationer...
På sommaren i New York så måste man ha luftkonditionering.
Känn.
Jag har luftkonditionering i alla rum.
Köket, badrummet, sovrummet.
- Himmelriket. - Slappna av bara.
Jag ordnar två drinkar, sen kan vi språkas vid en stund.
Det här är verkligen toppen.
Vad ska vi prata om? Psykoanalys, kanske?
Jag vet inte hur mycket du vet, det är något av en hobby för mig.
Jag gillar att ströva genom det mänskliga psykets labyrint.
Jag gav nästan fyra dollar för fläkten. Den är helt oduglig!
Jag ska gå tillbaka och kräva pengarna tillbaka.
För två dygn sen var vi främlingar och nu är du ensam här med mig.
Hur gick det till? Varför möttes vi? Svaret finns i det omedvetna.
Den större modellen kostar bara tre dollar mer.
Men hur blir det i kväll? Jag måste få sova.
Plantan föll inte av sig självt. Det finns ingen slump.
Inget sker av sig självt.
Du knuffade tomatplantan.
Om jag sätter fläkten i kylskåpet, lämnar dörren öppen
öppnar sovrumsdörren och väter lakanen i isvatten...
Nej, för läbbigt.
Du knuffade ner plantan för att du ville döda mig.
Varför? Kan det bero på att du älskar mig?
Jag skulle bara kunna fråga om... Han har säkert inget emot det.
Han är en fin man.
Det finns inget att skämmas för. Alla är vi vildar under ytan.
Män och kvinnor, hopplöst sammansnärjda.
Vi sitter på en skenande släde. Det är för sent att hoppa av.
Det finns ingen återvändo!
Vad ska vi göra?
Jag har tänkt på saken och jag...
Ja?
Jag vill bo hos dig i natt.
Jag vill sova här.
- Är du säker? - Om du inte har nåt emot det.
Det handlar inte om det. Vi ska inte kasta oss in i nåt.
Det finns vildar och vildar. Det här kan vara för vildsint.
- Du kan stanna en timme... - Tvinga mig inte dit upp igen.
Jag har inte sovit på tre nätter. Jag vill vara snygg i morgon.
Jag kan sova i en fåtölj. Jag ska vara tyst som en mus.
- Snälla. - Det var ju en annan sak...
Du kan sova här. Vi är inga vildar. Vi är civiliserade människor.
- När går du upp? - Vid åttatiden.
- Jag kan göra frukost till dig. - Sakta i backarna...
Nån kan se dig lämna min lägenhet.
Om du blir iakttagen, är vi dödens.
Jag kan gå upp klockan sex och smyga upp.
Smyga! Tänk om nån ser dig smyga ut.
- Vi gör inget fel. - Nej, men det finns medmänniskor.
Ingen människa är en ö.
- Vem är det? - Mr Kruhulik.
- Vad gäller det? - Jag kom just hem.
Jag har varit ute med en dam. Hon med den feta pudeln.
Jag såg att det var tänt, så jag tänkte hämta mattorna.
Klockan halv två på morgonen? Är ni galen?
Jag lovade er hustru.
Malarna håller förmodligen på att tugga stora gapande hål.
Malarna äter ingenting alls, de sover.
Kom tillbaka i morgon, tidigt, innan de börjar äta frukost.
Man kan inte lita på en mal.
De kan bli sugna och se sig om efter ett nattmål, och då...
- Jag önskar att jag vore död. - Vad är det?
Ursäkta. Jag förstod inte er belägenhet.
Vem bryr sig om malar i er belägenhet?
Vilken belägenhet?
Låt dem äta upp mattorna och gardinerna. Vem bryr sig?
Kör hårt.
Jag vill förklara en sak. Det kan verka ovanligt.
Men det är fullständigt naturligt.
Det räcker. Den unga damen bor här i huset.
- Det har inträffat en olycka. - Hej.
Hejsan.
Vilken liten docka!
Hennes tomatplanta föll ner och det är hela saken.
Det var bra att du tittade in. Du kan bära upp plantan.
Jag höll på att vattna med drinkblandaren.
Ni ser själv hur orimliga era antydningar är.
Ett naturligt misstag.
Jag ber om ursäkt. Vilken liten docka!
- Här ute. - Vilken förödelse!
Det är ingen fara. Försäkringen täcker det.
Tack, Mr Kruhulik.
God natt, miss... Vad ni nu heter.
Var försiktig. Den är tung. Överansträng er inte.
Det gjorde jag redan när jag baxade runt den feta pudeln.
- God natt då. - God natt.
Jag beklagar. Du förstår hur det är.
Jag förstår. Ingen människa är en ö.
Normalt.
Allt är fullkomligt normalt.
Sov nu.
Hur skulle jag kunna sova?
Vad ska jag göra?
Skriva till Helen? Ett långt brev till Helen.
Paddeln. Jag måste skicka paddeln.
Ricky där ute på sjön, utan paddel.
Jag slår in paddeln och skickar den i morgon bitti.
Han ska få sin paddel. Hur slår man in en paddel?
Papper och snöre, vad annars?
Var hittar jag ett paddelformat papper?
Det var det...
Det finns gasbinda i badrummet.
Jag kan vira bandage runt hela paddeln, tejpa den och...
skicka den med ambulans?
Det här är idiotiskt. Folk skickar paddlar varje dag.
Hur bär de sig åt?
Där har vi det, gamla tidningar.
Gamla tidningar... Massor av snöre, och snörp ihop.
Hej.
Jag hade glömt trappan. Det var lätt, jag drog ur spikarna.
Vi kan hålla på hela sommaren.
Miss... Unga fröken...
Jag måste ta en dusch. Jag måste till kontoret.
Snälla, stig upp och gå hem, så att jag kan gå till kontoret.
Snälla. Inte det?
Stackars liten, slita i New York i den här hettan.
Och på TV dessutom, under de heta strålkastarna.
Hon måste behöva pengar.
Hon bor i en dyr lägenhet och klär sig snyggt.
Köper importerad champagne. Hur kan hon ha råd...?
Hon måste ha andra inkomstkällor.
En söt flicka kan alltid tjäna pengar om hon är tillräckligt skrupelfri.
Hon kan skaffa sig nån dåraktig, välbärgad, gift man.
Lura honom i fällan. Och krama ur honom rubbet.
Det finns ett ord för det. Det kallas utpressning.
Var är hon? Hon är med Kruhulik.
De är nere på banken och går igenom mitt bankfack.
Hallå, är du där?
God morgon. Jag tar en dusch.
Hon duschar bara.
Jag borde hämta en av de nya, stora handdukarna till henne.
Det skulle definitivt vara ett nytt klavertramp.
Om nån kom in nu, skulle de få fel uppfattning då?
Fattiga riddare för två. Mystisk blondin i duschen...
Jag ägnade natten åt att slå in en paddel.
Vem skulle komma hit? J. Edgar Hoover?
Helen kanske...
Hon är i Maine!
Hur skulle hon komma hit?
Med morgontåget, så klart.
Varför skulle hon komma hit? Därför att hon vet nåt.
För att nån viskat i hennes öra. Vem kan ha viskat i hennes öra?
Kruhulik. Han såg flickan här i natt.
Han ringde Helen och berättade allt för henne.
Hon kastade sig på tåget. Morgontåget är redan här.
Hon sitter i en taxi. Hon är här när som helst.
Du har en kvinna i lägenheten. Jag känner det på mig.
- Nej, det är inte sant. - Ljug inte.
Vem berättade det? Kruhulik?
Ja. Jag har satt honom att bevaka dig sen flera månader tillbaka.
Han heter inte Kruhulik. Han är detektiven Johnny Dollar.
- Vad tänker du göra? - Skjuta dig till döds.
De fattiga riddarna, duschen... Jag kan förklara alltihop.
Flickan kommer från Denver. Kaufman har inte luftkonditionering.
Affären vägrade att ta tillbaka fläkten.
Så jag lät henne sova i vår säng. Jag slog bara in paddeln!
Håll det oskyldiga barnets paddel utanför den här solkiga historien.
Du är tokig. Det här kommer du inte undan med.
Jo, det gör jag. Det finns en oskriven lag.
Adjö, Richard.
- Ge mig en chans. - Jag kommer att få medalj.
Amerikas hustrur kommer att ge mig en medalj.
Slutet närmar sig. Ge mig en cigarett.
Cigarett? Du vet att du far illa av att röka.
En cigarett...
Bara en cigarett till.
Ett färdbloss.
Den långa, långa färden.
Hej.
- Vad gör du? - Jag behöver en cigarett.
De ligger på bordet. Vad är det med dig?
Jag är skjuten.
Det är för att jag sov i din säng och du sov på soffan.
Det är inte det. Min fru kom på oss och sköt mig.
Fem skott i ryggen och två i magen.
Det är bara en mardröm.
Ja, det är väl det.
Allt är bra.
Det är bara min fantasi. Några är plattfot, andra har mjäll...
- Jag har min fantasi. - Det tycker jag är flott.
Jag har en massa saker, men ingen fantasi.
Jag kom att tänka på det i köket.
Min fru hade kunnat komma in medan du stod i duschen.
- Hon skulle förmodligen skjuta mig. - Det är klart.
Om jag var gift och min man höll på så, så skulle jag skjuta honom.
Skulle du?
Rakt i skallen. Se så, ta det lugnt.
- Du hittar bara på. - Det stämmer.
Om hon hade kommit in, så hade hon nog inte skjutit mig.
Hon hade blivit arg. Hon kanske hade kastat ett askfat.
- Inte mer? - Hon skulle nog inte ens göra det.
Om du var i duschen, så skulle hon nog tro att du var rörmokaren.
- En blond rörmokare? - Hon litar fullständigt på mig.
- Älskar hon dig inte? - Hon älskar mig.
Hon oroar sig för mig. Hon fick mig att sluta röka.
- Är hon inte svartsjuk? - Det kan man inte säga.
Hur kan man vara svartsjuk på nån som jobbar på kontor
med kulmage, och som inte kan hålla sig vaken efter halv tio?
Hon litar på mig. Det skulle aldrig falla henne in...
Efter julfesten kom jag hem med läppstift på kragen.
Helen undrade om det var tranbärssås.
- Illa. - Gissa vem som kysste mig?
Gamla fru Brady. Ingen söt flicka med förståndet i behåll vill ha mig.
Jaså? Hur vet du vad en söt flicka vill?
- Jag kan tänka mig att... - Du och din fantasi.
När en flicka går på fest
tror du att hon gillar dumskallen med randig väst som struttar runt
och ger en den där jag-är-oemotståndlig-blicken.
Här väntas hon falla pladask.
Men hon faller inte pladask.
Det finns en annan kille i rummet, i ett hörn.
Han är nervös och blyg, och först ser man honom inte.
Sen känner man hans ömsinthet, godhet och oro
och vet att han kommer att vara öm och rar mot en.
Det är sånt som är spännande.
Om jag var din fru, så skulle jag vara svartsjuk.
Jag skulle vara mycket svartsjuk.
- Jag tycker att du är flott. - Tack.
- Öppnar du? - Vad då?
Dörren. Sätt fart. Jag pudrar kanel på de fattiga riddarna.
Tom MacKenzie!
- Morrn, Dickiegubben. - Vad gör du här?
- Kalla mig inte Dickiegubben. - Jag ska träffa min agent.
- Luktar det kaffe? - Nej.
Bra att jag hittade dig, vi har familjeangelägenheter att diskutera.
- Säkert att det inte är kaffe? - Fullständigt. Min familj?
Jag skulle hit, och Helen bad mig att titta förbi och fråga dig...
Gjorde hon? Det var bra det, för jag vill tala med dig.
Vad är det, Dickiegubben?
Du tycker visst att du är flott, med skygglappar på hästarna.
- Vad yrar du om? Vilka hästar? - Ingen kusk och inget folk.
- Är du berusad? - Jag är inte berusad.
- Du tog med Helen på ett hölass. - Nej, det gjorde jag inte.
Hon var med de andra. Det fanns inga hästar. De åkte buss.
- Det är din version. - Jag har en fruktansvärd hösnuva.
Jag har haft det ända sen lumpen. Doktorn tog en tuss bomull.
- Han stoppade in den och... - Pulserande!
Tillsammans i evighet! Jag känner nog till det.
Ut! Om Helen skickade hit dig för att få skilsmässa...
Jag vägrar!
- Jag skulle hämta Rickys paddel. - Jag är beredd att gå till domstol!
Jag kan förklara allt: Trappan, blondinen i köket.
- Vad då för blondin? - Det skulle du bra gärna vilja veta.
Det kanske är Marilyn Monroe.
Aspackad klockan halv nio på morgonen.
Jag skaffar sex advokater, mutar domarna. Ingen skilsmässa!
Helen vill inte skiljas. Hon vill bara ha Rickys paddel!
Alla andra ungar är ute på sjön.
Men Ricky måste stanna i land för att du inte skickar paddeln.
Om nån ska åka dit med paddeln, så är det jag.
Jag har god lust att klippa till dig.
- Varför det? - För att du är en stor dumskalle.
Som struttar runt i din fina väst.
- Helen älskar mig. - Visst älskar hon dig.
Hon älskar mig för att jag är rar, ömsint, orolig och nervös.
Och blyg och mjuk!
Frukosten är klar.
- Är det nån du känner? - Tom MacKenzie.
- Hur står det till? - Han skulle hämta Rickys paddel.
- Jag tar paddeln till honom. - Kan jag hämta mattorna nu?
- Jag önskar att jag vore död. - Ett ögonblick.
Om du vill hämta nåt, hämta den här.
- Vad ska jag göra med honom? - Jag bryr mig inte.
Ta honom bara härifrån.
Baxa feta pudlar, tomatplantor och nu det här...
När allas fruar kommer hem, så kommer det att lugna sig.
Jag hinner fortfarande till 08.47, men jag kan inte stanna på frukost.
- Jag är ledsen. - Var aldrig ledsen.
Ring Brady & Co.
Säg åt mr Brady att jag tar två veckor ledigt, vad han än säger.
Du stannar här. Du har en egen etagevåning.
Stora martinis, luftkonditionering, allt du kan önska.
Det var väl allt...
Bara en sak till.
Jag har ett meddelande till din fru.
Torka inte bort det.
Om hon tror att det är tranbärssås, har hon en körsbärskärna till hjärna.
Vänta!
Hallå!